Діяти чи не діяти. Біловезька Пуща з погляду конфліктних екологічних парадигм - von Gadow, Klaus; Cieszewski, Chris J.; Kershaw Jr., John A. (Наукові праці Лісівничої академії наук України, 2019)
Біловезький ліс, національний скарб для населення Польщі, представляє особливий інтерес для міжнародної дослідницької та природоохоронної спільноти через його відносно велику площу та унікальну історію.Ці конфлікти часто зумовлені двома протилежними екологічними парадигмами: а) Парадигма «без дій»: дерева, заражені типографом, не потрібно рятувати; без втручання людини екосистема може врешті-решт досягти кульмінаційного стану, який є саморегулюючим і врівноваженим (Worster, 1994). Крім того, специфічна динаміка екосистеми після стихійного лиха, наприклад, спалаху розвитку короїда, є цікавим об’єктом для дослідження, і його варто залишати як «лабораторію під відкритим небом». b) Парадигма адаптивної дії: дерева, заражені типографом, необхідно видаляти своєчасно та постійно, щоб зменшити викиди CO2, знизити ризик виникнення пожеж та сповільнити, і, сподіваємось, запобігти подальшій загибелі здорових деревних угруповань.Специфічна динаміка розвитку екосистеми після спалаху розвитку короїда добре відома (Müller, Noss, Bussler, & Brandl, 2010, Nováková, & Edwards-Jonášová, 2015), і немає вагомих причин підтримувати додаткові «лабораторії під відкритим небом», унеможливлюючи таким чином захист від подальшого неконтрольованого розповсюдження короїда, і враховуючи руйнівний характер цих спалахів.У статті проаналізовано історичні свідчення та новітню літературу, з намаганням внести фактичний матеріал та логічні міркування в суперечку про Національний парк та вмираючий ліс. Інша мета, на яку спрямована робота – розробити ландшафтну модель, яка б відповідала цілям дирекції Національного парку Біловежжя. Розроблено інтегрований підхід, який дає можливість охопити різноманітні цінності та екологічні послуги, що відповідають історії Біловезького лісу та майбутньому баченню ландшафту в цілому.Аргумент про те, що Біловезький ліс є первозданним чи недоторканим, ґрунтується на дуже вибірковому читанні історії, яка заперечує історично тривалий менеджмент та використання лісу людьми. Варто лише вивчити історію Біловезького лісу, щоб зрозуміти, що люди активно формували ліс століттями. Наслідки посухи та зараження шкідниками зумовлюють різкі екологічні зміни в Центральній Європі. Філософське, історичне чи екологічне обґрунтування не дає підстави для того, щоб люди не могли продовжувати забезпечувати стійкість базового функціонування екосистеми Біловежжя. Різноманітний ландшафт з різновіковими, різновидовими та старовинними лісами забезпечить бажаний комплекс екологічних послуг. Для цього потрібен ефективний контроль за поширенням шкідників і рекреаційним навантаженням. Дрібномасштабне просторове змішування різних видів землекористування у відповідь на преференції добросовісних зацікавлених сторін можливе за допомогою використання різних видів землекористування у відповідь на преференції