Лісівничо-таксаційні аспекти культивування ялиново-модринових насаджень у Західному Лісостепу України - Debrynyuk, Іu. (Наукові праці Лісівничої академії наук України, 2014)
Ялиново-модринові культури є прототипом плантаційних лісових насаджень, де ялина відіграє роль допоміжної породи і є основним об’єктом рубок догляду. Початкове розміщення модрини повинно забезпечувати вирощування потрібних розмірів сортиментів у короткі терміни та у максимально можливій кількості для даного типу лісорослинних умов без проведення освітлень і прочисток по головній породі.Лісівничою особливістю ялиново-модринових насаджень є формування складного деревостану із швидкорослої модрини в першому та тіневитривалої ялини – у другому ярусі, а також рідке садіння модрини, слабка її диференціація за класами росту з перевагою дерев І і ІІ класу, відсутність природного відпаду в насадженнях, сильний розвиток крон і кореневих систем, притінення ялиною нижньої частини стовбурів модрини, а також грунту. Найвищою продуктивністю в 20-40-річному віці відзначається модрина з розміщенням її особин за схемою 2-4 х 4-3 м.